UBOJSTVO SVETOG JELENA Obrada by: www.exyu-subs.tk
- Lijep sat. - Hvala. -Kolika je vodonepropusnost?
200 metara. - I ima prikaz datuma?
Da, ima. - Ja bih uzeo metalni remen
- umjesto kožnog. - Stvarno? -Da.
Mislim da bih preferirao metalni remen.
Imam ovaj godinu dana. -Praktički je kao nov.
- Kolika je vodonepropusnost? - 100 metara.
- Kako dugo ga imaš? - Devet godina.
Već mi je pomalo dosadio, zapravo. - Razmišljam da nabavim novi
već neko vrijeme. - Okej, ovo ćemo napraviti.
Otići ćemo tamo gdje sam kupio svoj.
Ako im kažem da si mi kolega, prijatelj, sasvim sigurno će ti dati popust.
I vlasnik i njegov otac su bili moji pacijenti
pa ih znam prilično dobro. - Razmisli o tome.
- Haj. - Haj.
Oprosti što si morao čekati. - Jesi li jeo?
Samo sam pojeo komadić pite od jabuka.
Je li ok ako odem uzeti nešto za jesti pri no što krenemo?
- Gladan sam kao vuk. - Svakako, nije problem.
Jeste li sigurni da vi ne želite ništa? Pileća krilca ili... - Ne, hvala.
Imaš li novac, mogu ti dati nešto. - Ne, imam novac, hvala.
Odmah ću se vratiti.
- Jesi li se to ošišao? - Sviđa li vam se?
Izgleda sjajno.
- Nećeš li pojesti pomfrit? - Čuvam ga za kraj.
- Zašto? - Stvarno volim pomfrit.
Uvijek ga čuvam za kraj.
I ja to radim.
Oprostite što sam kasnio danas, Steven.
Nema veze. - Bio sam kod prijatelja.
On je dobio novi motor, pa sam ga želio pogledati.
Poveo me na vožnju, zato sam kasnio.
U redu je.
Čak mi je dao i da ga vozim malo.
Nadam se da ste nosili kacige. - Da, naravno da jesmo.
Ionako nismo išli jako brzo.
Imam dar za tebe.
Hvala vam vrlo mnogo. - Što je to?
Što je to?
Vrlo je lijep.
Mogu li vas zagrliti?
Hvala vam vrlo mnogo.
To je fantastično.
Vodonepropustan je do 200 metara. - Može li se ovo skinuti?
Više mi se sviđa kožnati remen. -Može, da.
Možeš staviti remen kakav želiš. Ali metalni je otporniji,
zato sam ti i kupio metalni.
I skuplji je.
Tata? -Ako Kim ide na zabavu, mogu li ići s njom?
Ne znam, dušo. -Tvoja majka i ja ćemo popričati o tome i vidjet ćemo.
Rekla bih da mogu ići. - Claire je vrlo draga djevojka.
Ona je djevojka koju si upoznao u trg. centru sa roditeljima,
koja je pitala o postajanju doktoricom.
Ona je ta koja želi biti kardiolog.
Da, sjećam se.
Kako je bilo na poslu danas?
Dobro. - Kako je bilo tebi?
Odlučila sam napraviti neke promjene u klinici.
Mislim da ću ju dati obojati i kupiti novi kauč.
Pogledaj se, sav pogrbljen tako.
Koliko mnogo puta ti moram reći? - Istegnut ćeš svoja leđa.
Kosa ti se praktički vuče po hrani.
Bob, obećao si mi da ćeš otići na šišanje i još uvijek to nisi učinio.
- Ići ću na šišanje. - Sutra.
Ne sutra, tata. - Nakon zabave.
Meni se sviđa njegova duga kosa. - On ima ljupku kosu.
- Što je s mojom? - I ti imaš ljupku kosu.
Svi mi imamo ljupku kosa.
Kupila sam onu haljinu koja ti se svidjela.
Nosit ću ju za tebe sutra. -Ne mogu ti ju pokazati sad, trebala je izmjene.
Pokupit ću ju sutra. - Crnu?
Crna je bila ta koja ti se svidjela, nije li? -Da.
I druga je izgledala sjajno na tebi. - Ali mislim da je crna bila savršena.
Zabrinuta sam da je malo prekratka. Više bi mi se sviđala da je ispod koljena.
Ti izgledaš sjajno, koliko god haljina bila duga ili kratka.
Sutra ću ispeći kolač od limuna i nitko ga neće jesti osim tebe.
- Čak ni djeca? - Čak ni djeca.
- Jadna djeca. - Jesam li ti rekla da je Bob neki dan izjavio
da on želi biti oftalmolog? - Da, jesi.
Bob bi bio rudar u rudniku da ti to radiš.
Možeš li uključiti svjetiljku, molim te?
Generalna anestezija?
Generalna anestezija.
Je li dobro tako?
Savršeno.
Hi.
Gle, rekao sam ti da nije baš najbolje da dolaziš u bolnicu
- bez da me prvo nazoveš. - Znam, u pravu ste.
Žao mi je. - Samo sam vam želio opet zahvaliti.
I pokazati vam svoj novi remen koji sam nabavio za svoj sat.
Zamijenio sam metalni remen sa kožnatim.
Žao mi je.
Nisam vas želio dovesti u ovu neugodnu situaciju.
Zbogom.
Martin. - Dođi ovdje.
Kakav remen si nabavio?
- Od smeđe kože. - Pokaži mi.
- Vrlo je lijep. - Mislite? - Ili to samo kažete tek tako?
Stvarno mi se sviđa.
Sljedeći put kad poželiš doći ovdje, molim te, prvo me nazovi. - Imaš moj broj.
To je za tvoje dobro.
Mogao bih biti sa pacijentom ili na operaciji, ili na sastanku.
Nema smisla da me čekaš ako te ne mogu vidjeti.
To je za tvoje dobro. - Dobro jutro. - Dobro jutro, Steven.
Imam te rezultate nalaza. - Da ih ostavim na tvom stolu?
Molio bih te, da, pogledat ću ih za čas.
- Sjajno. - Imamo isti sat.
Da vas predstavim. - Ovaj mladić
je jedan od moj školskih prijatelja moje kćeri.
Naišao sam na Martina i njegove roditelje u trg. centru prošli tjedan.
On mi je rekao da je vrlo zainteresiran za medicinu. -Želi biti kardiolog.
Ah. - Tako da sam predložio da navrati koji put.
Tako da vidi kako je to biti doktor u stvarnosti.
Martin, ovo je Matthew, moj vrlo dobar prijatelj.
I sjajan anesteziolog. - To je sjajno.
Lijepo je upoznati vas.
Lijepo je upoznati i tebe.
Javi mi kad si spreman.
Moram se vratiti sad. -Pričat ćemo preko telefona da ugovorimo naš sljedeći sastanak.
- U redu? - Okej. -Zbogom.
Mislim da ti se disanje stvarno poboljšalo u protekla tri mjeseca.
To je i voditeljica zbora rekla.
Jesi li joj rekla da te pomakne bliže prema naprijed? -Da, jesam.
Rekla je da će vidjeti što može učiniti. - Bob, jesi li zalio biljke?
- Mama je rekla da će ih ona zaliti. - Tvoja majka radi vrlo mnogo.
Zato smo rekli da bi bilo lijepo pomoći joj kad kod možemo.
I složili smo se da će Kim izvoditi psa u šetnju.
I da ćeš ti brinuti o biljkama.
Kako bi bilo da ja izvodim psa, a da Kim brine o biljkama?
Ti si premlad da bi lutao uokolo noću sam.
- Hvala za brush. - Nema na čemu.
Moramo ići. - Reci Bobu da zalije biljke
sad kad je sunce zašlo. - Već sam ih zalila.
Hajde, zakasnit ćemo.
Laku noć, dragi.
Punih 40 godina je prošlo otkako je Njemački kardiolog
Andreas Gruentzig izveo prvu koronarnu angioplastiku,
16. rujna 1977.
Danas, taj prvi pacijent je još živ i zdrav.
Doktora Gruentziga je zadesila nesreća
i umro je prerano.
Ukratko, on je jedan od onih rijetkih slučajeva gdje možemo reći,
operacija je uspjela, ali na žalost
doktor se nije izvukao.
U četiri desetljeća koja su prošla
od te prve koronarne angioplastike, mnogo stvari se promijenilo.
Novi val tehnika i znanstvenih postignuća
donio nam je minimalno invazivnu... - Idem zapaliti cigaretu.
- Bit ću u baru. - Okej. -Endovaskularnu operaciju aorte,
i nove načine liječenja srčanih mana
koji uključuju terapiju matičnim stanicama,
remodeliranje lijeve klijetke i po svim indikacijama
brzo širenje upotrebe podrške mehaničke cirkulacije.
Čovjek koji mi ga je smiksao rekao mi je što je u njem,
no sad se ne mogu sjetiti, ali je vrlo osvježavajuće.
- Bi li ti želio jedno? - Ne, hvala.
Probaj, zaista je ukusno.
Možeš koristiti ovu slamku, nisam ju dirao.
On ne pije već tri godine.
Visoki GGTs, povišene transaminaze.
Oh, dobro za tebe što ne piješ.
Pa ja neću reći ne koktelu, ako nudiš.
Naravno, donijet ću ti jedan smjesta. - Mi bismo trebali poći uskoro.
- Da. - Rano je. -On ima operaciju ujutro.
Treba se naspavati. -Još je rano.
Imamo operaciju ujutro. - U redu, okej.
Kako su djeca? - Vrlo dobro.
Bob je počeo sa satovima klavira.
Učitelj kaže da je vrlo nadaren.
Sad mu moramo kupiti klavir, kako bi mogao vježbati kod kuće.
Samo još nisam stigla. - Renoviram kliniku.
Na telefonu sam cijeli dan. -Naša kći je počela menstruirati prošli tjedan.
- Sjajno. - Da. Malo se prepala, ali sad je u redu.
Nisi ju vidio već dosta dugo. - Ne od prošlog ljeta u školskom zboru.
Recital. -Ti i Mary biste trebali navratiti jednu večer na večeru.
Ni ti stvarno ne bi trebao ostati do kasna.
Popij taj koktel koji si naručio i odvezi se kući.
Moraš biti u bolnici za šest sati.
- Vrijeme je da krenemo, dragi. - Da.
- Laku noć. - Laku noć, Matthew.
- Bila je dobra noć. - Mislim da jest.
Imaš li mnogo prijatelja?
Ne baš mnogo.
Ne mislim da ljudi mogu imati mnogo prijatelja.
Mislim, teško je.
Najvažnija stvar u životu je imati dobre prijatelje, a ne mnogo prijatelja.
To je moj tata znao reći.
Tvoj otac je bio posve u pravu. - Da, znam.
Imam vrlo dobrog prijatelja koji igra košarku u školi.
Ponekad igramo zajedno.
Isto tako smatram svoju mamu svojom prijateljicom.
Znam da to možda zvuči čudno, ali otkad je moj otac umro,
mi smo vrlo bliski, ja i mama.
Mi razgovaramo o stvarima, o mnogo stvari.
I ona mi pomaže koliko god može sa mnogo stvari.
I ja pomažem njoj.
Želio bih te zamoliti za uslugu. - Samo ako to želiš, naravno.
Ne želim da se osjećaš obvezan.
Samo mi se činilo kao dobra ideja pa sam pomislio pitati te.
Volio bih da navratiš do moje kuće jedan dan.
Da upoznaš moju ženu i djecu.
Mislim da ćete se sjajno složiti.
Što ti misliš?
Dobro poslijepodne, ti mora da si Martin. - Tako je.
- Vi mora da ste Anna. - Tako je.
Ovo cvijeće je za vas.
Vaš muž mi je rekao da volite orhideje ali
nisam mogao pronaći svježe ubrane, pa sam vam donio ruže.
Kako vam se sviđaju?
Hvala ti vrlo mnogo, Martin, volim ruže.
To je vrlo lijepo od tebe. - Uđi.
Steven te čeka u dvorištu.
- Ovo je Bob. - Vrlo je lijepo upoznati te.
I ovo je Kim. - Vrlo je lijepo upoznati te.
Donio sam vam malene darove. - To je vrlo ljubazno od tebe.
Ovo je privjesak za ključeve sa glazbenim ključem za Kim,
jer znam da ona voli glazbu.
I jedan sa smiješkom, za Boba.
Kako se kaže, Bob? - Hvala.
Kako ljupko.
Pa, mi bismo vjerojatno mogli jesti.
Jesi li gladan, Martin? - Kao vuk.
Kako dugo si u zboru, Kim?
Dvije godine, od 12e godine.
Voliš li pjevati?
Volim, ali nemam baš vrlo dobar glas.
- Koliko je tebi godina? - 16.
Imaš li dlake ispod ruku? -Da.
Nedavno sam baš dobila prvu mjesečnicu.
Smeta li vam da zapalim cigaretu?
- Bolje nemoj. - U redu je.
Samo idi kraj prozora.
Možeš li nam otpjevati nešto? - Što, sad?
Da, što god želiš.
Ne, ne baš sad.
Neugodno joj je. - Ne nije.
Samo mi nije do pjevanja.
Kad si počeo pušiti? - Prije osam mjeseci.
Bio sam kod prijatelja. -Na zabavi, zapravo.
I ta jedna cura mi je ponudila cigaretu
i rekao sam - zašto ne - i zapalio.
To je bila greška, - žalim zbog toga.
Ali prekasno je sad, ovisan sam.
Možeš li mi pokazati dlake ispod svoje ruke? -Naravno.
Nemaš ih baš mnogo.
Jesi li vidio koliko je moj tata dlakav? - Ne.
On ima tri puta više dlaka od tebe.
Imaš sjajno tijelo.
Hvala.
Želite li šetati vani? Lijep je dan.
Radije bih ostao ovdje i slušala glazbu.
Je li to moj MP3 player ili tvoj? - Moj.
I da se nisi usudila uzeti ovaj i izgubiti i njega.
Kakvu glazbu slušaš? - Svakakvu.
Ja volim metal i punk. - A ti?
Mislim da vrijedi slušati sve vrste glazbe.
Ovisi o mom raspoloženju i o tome što radim.
Ja ću poći u šetnju s tobom, ako želiš.
Možemo povesti psa sa nama, ako ti ne smeta.
Radije bih da smo samo nas dvoje.
Postanem nervozan oko pasa
ako se potuku sa drugim psima.
Pomisao na njihovo razdvajanje, dok se tuku, me plaši.
Mi
Mi ne moramo brinuti ni o čemu
Jer mi imamo vatru
I mi gorimo 'pakleno'
Oni
Oni će nas vidjeti iz svemira
iz svemira kako ju palimo
Kao da smo zvijezde ljudske vrste
Ljudske vrste
Kad se svjetla ugase
Oni ne znaju što su čuli
Kresnite šibicom, svirajte glasno
Dajte ljubav svijetu
Dizat ćemo naše ruke
Sjajeći do neba
Jer mi imamo vatru, vatru, vatru
Da, mi imamo vatru, vatru, vatru
I pustit ćemo ju da gori, gori, gori, gori
Mi ćemo ju pustiti da gori, gori, gori, gori
Mi ju možemo zapaliti, zapaliti, zapaliti
Tako da ju mogu ugasiti, ugasiti, ugasiti
Je li to domaća limunada?
- Da. - Sjajna je.
I moja mama radi limunadu.
Nije ju radila već neko vrijeme.
Nagovorit ću ju da ju napravi. - Volim limunadu.
Voljela bih upoznati tvoju majku.
Mogli bismo imati natjecanje u rađenju limunade.
Svidjelo bi joj se to.
Dječje sobe su sjajne, tako velike i svjetle.
Dobrodošao si da provedeš noć ako želiš.
Lako možemo staviti madrac na pod kraj Bobova kreveta.
Vas dvoje se možete družiti ujutro i ja ću te odvesti kući sutra poslijepodne.
Hvala vam vrlo mnogo ali radije ne bih.
Moram stići kući večeras.
Ne volim ostavljati mamu samu.
Kako god želiš.
Gdje ste vas dvoje bili? - Samo u šetnji.
Volim ovo susjedstvo.
Tako je tiho, čisto, lijepo.
Gdje ti živiš, Martin?
Mi živimo u ne-tako-lijepom susjedstvu
u ne-tako-lijepoj kući.
Na sjeveru.
Kako dražestan dječak.
Nije li? - Da, vrlo.
Kako je njegov otac umro?
U prometnoj nesreći, dok je vozio kući.
Zabio se u stup, bio je mrtav na mjestu.
Kako dugo ga znaš? - Već neko vrijeme.
On je bio moj pacijent, prije par godina.
- Jesi li mu išao na pogreb? - Jesam, da.
Zašto ja nisam išla s tobom?
Mislim da sam ti rekao, ali si bila prezaposlena ili nešto.
Trebao bi mu reći da navrati opet.
Hoću, bit će sjajno društvo Bobu.
Mislio sam da bih ih sljedeći put mogao oboje povesti negdje, na vožnju biciklom.
Trebao bi se javiti, mogla bi biti bolnica.
Halo?
Zdravo, kako ste?
Dobro sam, Martin.
Da li nešto nije u redu? - Ne, samo sam vas nazvao da vam kažem
da sam se lijepo proveo danas.
Vrlo mi je drago to čuti.
Da, i mislio sam da bih trebao uzvratiti uslugu.
Tako da vas želim pozvati na večeru, u moju kuću.
Moja mama će biti oduševljena da vas vidi.
Ona vas nije vidjela dvije godine, još od bolnice.
Napravit će mesnu štrucu.
To je vrlo ljubazno od tebe.
- Učinit ćemo to koji dan. - Sutra navečer.
Rekao sam joj već.
Zamolio sam ju da napravi mesnu štrucu i limunadu.
Doći ću kući do 6:30. - Oko 7:30?
Jesi li dolazio do bolnice danas? - Ne.
Bio sam u školi i potom sam otišao u teretanu.
Vi niste bili u bolnici danas?
Bio sam, ali sam bio stvarno zaposlen.
Samo sam se pitao nisi li došao pa me nisi uspio naći.
Mislio sam da bismo mogli pogledati film zajedno.
Ako nemate ništa protiv. - Volio bih gledati film.
Žao mi je, moram krenuti kući uskoro.
Ne mogu ostati prekasno. - Nisam rekao svojoj ženi da ću biti do kasno večeras
i ona bi se mogla zabrinuti.
Mogli biste ju nazvati.
Kako bilo, ako se osjećate umorno, mogli bismo zaustaviti film.
Možete otići kući i mi bismo ga mogli pogledati sljedeći put kad dođete.
Molim vas, to je moj omiljeni film.
To je isto tako bio i omiljeni film mog oca.
Današnji specijalitet su vafli od borovnica.
Zašto mi govoriš sve ovo?
Jer želim da vjeruješ u mene.
Ti nisi bog, vjeruj mi na riječ.
Ovo govori 12 godina katoličke škole.
Mogu se vratiti, ako niste spremni. - Kako znaš da nisam bog?
- Oh... - Mislim da ću poći u krevet.
Žao mi je što ne mogu pogledati ostatak filma s vama.
Laku noć.
Laku noć, Martin.
Svizac, kako legenda kaže, može predvidjeti
dolazak ranog proljeća.
Tako da vjerujem da pitanje koje si danas moramo postaviti je...
Jeste li oženjeni dugo?
16 godina.
Imate ljupke ruke. - Hvala.
Većina doktora ima lijepe ruke.
Tako bijele i meke i čiste.
- Stvarno? - Da.
Sjećam se vaših ruku još otkad
sam posjećivala svog muža u bolnici.
Zapravo, čak sam mu i rekla za vaše ruke.
I on se složio.
"U pravu si", rekao je.
"On ima lijepe ruke."
Hvala vam vrlo mnogo.
Sjećate li se da sam dolazila u bolnicu?
Naravno.
Tada sam bila malo teža i kosa mi je bila smeđa.
Da.
Dosadila mi je.
Obojala sam ju prije mjesec dana.
Da li vam se sviđala smeđa kosa?
Kakva je bila onomad?
Mislim da je ljepša sad.
Da, slažem se.
Biste li željeli desert? - Napravila sam kolač s karamelom.
- Ne, hvala vam. - Možda kasnije onda.
Mnogo ste pojeli.
Mogu li vam pobliže promotriti ruke?
Ne brinite, on definitivno spava. - Ne morate se ničega bojati.
U svakom slučaju, on želi ovo koliko i ja. - Moram ići.
Žao mi je ako se zbog mene osjećate neugodno, to mi nije bila namjera.
Ali neću vas pustiti da odete dok ne probate moj kolač.
Molim vas, donijet ću vam komadić sad. - Molim vas, sjednite.
Žao mi je, ja stvarno moram ići. - Laku noć.
Dobro jutro. - Što ti radiš ovdje?
Zašto nisi u školi? - Srce me boli.
Što?
Boli me. - Moj grudni koš, boli.
Moje srce. - Zabrinut sam.
Ne moraš biti zabrinut.
Zabrinut sam jer je nasljedno.
Premlad si da bi imao razloga za brigu. - To ste rekli i za mog oca.
On nije pušio.
Zdravo se hranio.
Išao je na plivanje gotovo svaki dan.
On je trebao izaći iz te operacije živ, ali je umro.
Ja pušim.
Počeo sam pušiti nedavno.
Boli ovdje.
Jedva da sam spavao prošlu noć.
Moja mama je bila tako zabrinuta, da sam spavao u njenom krevetu.
Da imam dlake na prsima i trbuhu,
kako biste ih postavili?
Prvo bismo obrijali dlake.
Koliko dugo dlakama treba da ponovo narastu?
Ne znam.
Oko mjesec dana, pretpostavljam.
Vaš sin mi je rekao da vi imate mnogo dlaka ispod svoje ruke.
Tri puta više nego ja. - I da imate vrlo dlakava leđa
i vrlo dlakav trbuh.
Vjerojatno imam malo više dlaka od tebe, jer sam stariji od tebe.
Ali uskoro ćeš i ti imati više dlaka.
Sve se to svodi na hormone.
Možete li mi pokazati, molim vas?
Možete li skinuti svoju košulju i pokazati mi, molim vas?
Molim vas.
Okej, vi imate više dlaka nego ja, ali ne tri puta više.
Ja i moja mama smo mislili da bi bilo lijepo kad biste došli na večeru večeras.
Mogli bismo odgledati ostatak filma.
Odgovara li vam u osam?
To je vrlo ljubazno od tebe ali ja jednostavno ne mogu večeras.
Trebam biti kod kuće. - Ne možete li otići na par sati?
Ne mogu. - Ne.
Neki drugi put.
Moja mama će biti uzrujana.
Mogu li vam reći tajnu?
Ali nemojte joj reći da sam vam rekao.
Mislim da... mislim da joj se vi sviđate.
Mislim, privlačite ju.
Ali ona kaže da to nije istina, ali jest, siguran sam.
I, ako ćemo iskreno, mislim da ste vi savršeni jedno za drugo.
Bili biste sjajan par.
Ona ima sjajno tijelo.
Vidjeli ste i sami.
Izgubila je na težini i ima stvarno sjajnu figuru.
Tvoja majka je vrlo lijepa, ali ideja da bismo ona i ja mogli ikad biti zajedno je smiješna.
Da te podsjetim, ja sam oženjen čovjek.
I volim svoju ženu i svoju djecu vrlo mnogo,
i mi smo vrlo sretni zajedno.
I za tvoju informaciju, posve si dobro.
Sve je u redu sa tobom. - Ali bi se stvarno trebao okaniti pušenja.
Obećavaš li? - Znači da smo okej?
Sve je u redu sa mnom?
Ne možeš biti zdraviji.
Stvarno bi trebao otići sad, jer kasnim na svoje vizite.
Ne koristi taj nož, evo.
Koristi ovaj, mnogo je oštriji.
Izvolite, doktore. - Hvala vam, med. sestro.
Oh, i ne zaboravi to narezati obraze.
- Ukusni su. - Mogu to učiniti.
Gdje si ti?
Zvao sam vas 100 puta, niste li vidjeli moje pozive?
Da, ovdje sam.
Kako mislite - ne možete?
Donio sam vam krišku pite od jabuka.
Ne, ne, morate.
Čekao sam, čekao sam vas preko pola sata.
Samo dođite na kratko.
Mogu doći bliže vama.
Jeste li u bolnici?
Mogu vam donijeti pitu od jabuka.
Što je, što je toliko važno?
Je li, je li operacija?
Jeste li u bolnici?
Volim zvuk kuhanja.
Gdje si bio?
Bio sam unutra, obavljao tel. poziv.
Riba je gotovo spremna. - Dodaj mi svoj tanjur.
Ja ću ih donijeti. - Ionako moram oprati ruke.
Hvala ti, draga.
Trebaš li pomoć? - Ne, u redu je.
Zaboravio sam ti reći, vidio sam onog dječaka jučer.
Školskog kolegu tvoje kćeri. - Martin?
Da, Martina.
Nisam mu se mogao sjetiti imena.
- Gdje si ga vidio? - U bolnici. - Motao se oko tvog auta.
Izgledalo je kao da te čeka.
Pokušao sam ga pozdraviti ali pretvarao se kao da me ne vidi.
To je nemoguće.
Nije mogao biti on.
Možda griješim, ali izgledao je baš kao on.
Uzmi moj komad sa roštilja, hoćeš li?
Ne sviđa mi se prepečeno.
Haj, tata. - Zdravo, draga. Gdje si bila?
Na probi zbora.
- Jesi li jela? - Da, jela sam ranije.
Ne moraš izvesti psa u šetnju.
Izveo sam ju već, vratio sam se malo prije.
Okej. - Tata, znaš li koga sam vidjela danas?
- Koga, draga? - Martina. -Kojeg Martina?
Martina, onog dječaka koji je bio ovdje neki dan.
Sina tvog bivšeg pacijenta. - On me dovezao sa probe zbora
na motoru svog prijatelja. - On je stvarno smiješan.
Smijala sam se tako jako da su me zaboljela rebra.
Da, on je vrlo smiješan.
Kim, ne želim da se voziš na motoru bez kacige.
Nosila sam kacigu, on mi je dao svoju.
Zašto ga nisi pozvala da uđe? - Jesam, ali žurio se.
Morao je ići kući. - Gdje je mama?
Tušira se.
Trebaš li nešto?
Idem u krevet.
Laku noć, dragi.
Jesi li probudila Boba? - Jesam.
On samo voli ležati u krevetu prije no što se digne, ostavi ga.
Želiš li da iscijedim još malo više soka od naranče? -Zakasnit će.
Jesi li vidjela koliko je sati?
Školski autobus će biti ovdje svake minute.
Roberte, imaš li ti pojma koliko je sati? -Ustani i obuci se.
Ne mogu se dići. - Imaš 10 minuta da se opereš,
obučeš i pojedeš svoj doručak. - Ja te neću te voziti u školu,
a neće ni tvoja majka.
Ne mogu ustati. - Bob, ustani i obuci se
i prestani se izmotavati. - Tata.
Moje noge. - Utrnule su.
Ne mogu ih pomaknuti.
Ne mogu ustati.
Znaš li gdje si upravo?
U bolnici, na odjelu neurologije.
Posve si u pravu.
Možeš li mi reći koji je danas dan?
Četvrtak. - Opet si u pravu.
Sad, uzet ću ovu pribadaču
i doticat ću ti potplate tvojih nogu i tvoje nožne prste
i želim da mi kažeš...
Osjećaš li ovo?
-Za ovo, sjest ćeš
i pogledati ravno u mene, okej?
Dobro. - Sad isplazi svoj jezik.
Što se dogodilo? - Sve je apsolutno u redu.
Larry ga je temeljito neurološki ispitao, nije našao ništa.
Vas dvoje idite kući i razgovarat ćemo večeras.
Neću doći kasno, moj raspored danas je prilično lagan. -Okej?
Možda bi trebao na magnetsku rezonancu.
Nema potrebe gnjaviti se sa svim tim.
On se samo prepao, to je sve.
On je posve u redu; posve si u redu, nisi li? -Da.
Mislim da je danas možda bio test u školi za koji se nismo dobro pripremili.
Da, on je želio provesti dan u bolnici sa Larryjem i nama.
Hajdmo. - Tata. - Da?
Nećeš li nam pokazati operacijsku salu? -Drugi put, dragi.
Oni me trebaju da se pripremim za operaciju smjesta. -Moram ići, vidimo se večeras.
Oprostite, možemo li dobiti pomoć ovdje?
On treba pomoć.
MRI, MRA oba su u redu.
Krvni nalaz se vratio dobar.
Kardiogram, rendgen grudnog koša, sve je jasno.
Je li bio pod kakvim psihološkim stresom u posljednje vrijeme?
Ispiti u školi možda? - Da. - On nije pod stresom.
On je dobro.
Malo je uzrujan ali on je takav.
Po mom mišljenju, on bi trebao ostati još sutra,
samo da ga možemo držati na oku. - Što je sa PET scanom?
Ne mislim da postoji ikakva potreba za tim..
Što ti misliš, Larry?
I sutra će biti dovoljno dobro da hoda sve do kuće.
Da, ja ne mislim da je to nužno za sada.
Vidjet ćemo kako će stvari izgledati sutra
i po tom ćemo se voditi.
Po mom mišljenju, ne postoji ništa zbog čega bi se trebali brinuti.
Idi kući, razgovarat ćemo sutra, i bit ću ovdje cijeli dan.
I, Anna, lijepo je vidjeti te,
čak i pod ovakvim okolnostima. - I tebe, Larry.
- Laku noć. - Baj, Larry.
I hvala na svemu. - Želiš li da im dam do znanja
da nećeš operirati sutra? - Rekao sam ne.
Stop going on o it. - To neće biti nužno, Matthew.
Svratiti ću ujutro, neću ići u kliniku.
Donijet ću one krafne koje on voli tako mnogo.
Da, siguran sam da će biti presretan.
- Gdje si bila? - Kod Claire.
Da li tata spava? - Da.
Kako je Bob? - Bob je posve dobro.
Zadržali su ga samo radi opreza.
Kako se osjećaš?
Dobro sam, što misliš?
Mislim jesi li umorna?
Posve sam dobro.
Malo sam umorna, to je sve. - Okej.
Vidimo se ujutro. - Oh, i dok je Bob u bolnici,
ti ćeš biti odgovorna za zalijevanje biljki, u redu?
Je li išao u kupaonu? Je li ustajao?
Nije kad sam prolazio prije sat vremena. Nije htio.
Nije želio pišati ili se nije digao?
- Nije želio pišati. - Je li mogao ustati?
Spavao je.
Nisam ga želio izvlačiti iz kreveta.
Dobro jutro, doktore. - Kako ste, gđo Murphy?
Navratio sam da vidim Boba.
Kim mi je rekla što se dogodilo. - Haj, Martin.
Kako lijepo od tebe.
Je li tvoj prijatelj Martin došao da te vidi? - Ostavit ću vas sad
tako da i vi možete provesti neko vrijeme s njim. - Ionako moram ići.
Navratit ću da ga vidim opet neki drugi put.
Ponudio sam da mu pomognem otići do kupaone
ali on nije želio.
Pomokrio je krevet.
Donio sam nešto limunade koju je moja mama spremila jučer.
Trebali biste ju probati, i javiti mi što mislite.
Hvala ti vrlo mnogo.
Dragi, znaš li što je u ovoj kutiji? -Što?
Krafne sa cimetom, eto što. Dođite u kafeteriju na katu.
Dođite kad god želite. - Ne vjerujem da ću naći vremena danas,
kao što možeš i zamisliti. Pričat ćemo neki drugi put.
Ne, danas, kafeterija.
Samo na 10 minuta, i nemojte me ostaviti na cjedilu kao prošli put.
Donio sam vam dar.
Vi ste meni dali tako mnogo darova
a ja vama nisam dao ništa.
Pomislio sam da je to nepristojno od mene.
Zatvorite oči.
Zatvorite oči, molim vas.
To je švicarski vojnički nožić. - Nisam vam to trebao reći.
Baš sam uništio iznenađenje, žao mi je.
Hvala ti vrlo mnogo, Martine. - To je bilo glupo.
Martin, moram se vratiti dolje.
Dobro.
Neću vas zadržavati dulje, iako
mi posvećujte sve manje i manje vremena u zadnje vrijeme.
Želio sam reći samo još jednu stvar, stvarno mi je žao zbog Boba.
- Nije ništa ozbiljno. - Ne, zapravo jest.
Taj kritični trenutak za koji smo oboje znali da će doći jednog dana?
Stigao je. - To vrijeme je sad.
- Znate na što mislim. - Ne, ne znam.
Čuj, Martine, nemam ja vremena za ovo.
Dobro, objasnit ću vam to onda vrlo brzo
tako da vas ne zadržavam.
Da, točno je ono što mislite da jest. -Baš kao što ste ubili člana moje obitelji,
sad ćete morati ubiti člana svoje obitelji da izbalansirate stvari, razumijete li?
Ne mogu vam reći koga da ubijete, naravno.
To je na vama, da odlučite, ali ako vi to ne učinite, oni će se svi razboljeti i umrijeti.
Bob će umrijeti, Kim će umrijet, vaša žena će umrijeti.
Oni će se svi razboljeti i umrijeti. - Jedan - paraliza udova.
Dva - odbijanje hrane sve do izgladnjelosti.
Tri, krvarenje iz očiju, četiri, smrt. - Jedan, dva, tri, četiri.
Ne brinite, vi se nećete razboljeti. Samo morate ostati sabrani, to je sve.
Eto, rekao sam sve, što sam brže mogao.
Nadam se da vas nisam zadržao predugo.
Još jedna stvar. - Bit ću vrlo brz.
Imate samo nekoliko dana da odlučite koga ćete ubiti.
-Jednom kada nastupi treći stadij...
Sjećate se što je treći stadij?
Krvarenje iz očiju, to je treći stadij.
Jednom kada nastupi krvarenje
samo je pitanje sati prije no što će umrijeti.
Okej, eto, nemam ništa više za reći.
Osim ako, osim ako imate ikakva pitanja?
Je li jeo?
Ne, nije gladan.
Kako misliš, nije gladan?
On nije gladan.
Hajde, dragi, pojedi krafnu.
- Ne želim, tata. - Želiš.
Ali se bojiš da ćemo te tvoja majka i ja grditi zbog jedenja krafni.
Hajde, pojedi ju. - Imaš moje dopuštenje.
Imaš naše dopuštenje. -U redu je da pojede krafnu, zar ne, Anna?
Da, naravno.
Čuo si soju majku, pojedi ju.
Bob?
On ne želi.
- Ne, pojest će ju kasnije. - Tako je.
Tako je, pojedi ju. - Sad žvači, progutaj.
Ostavi ga na miru! - On je rekao da ju ne želi sad.
Pojest će ih sad. - On je posve iscrpljen.
Zato nastavlja padati i puzati uokolo na sve četiri.
Pojest će ih, sve njih.
Za pet minuta želim vidjeti tu cijelu kutiju praznu.
To znači, u busu su pobjednici i poraženi.
Ali je smiješno jer zvuči kao;
u busu je 20 srdaca i 20 guzica.
To jest smiješno.
Imaš li mjesečnicu?
Ne.
Ako si gladan, možemo naručiti nešto kasnije.
Moj roditelji se neće vratiti sve do kasna
i ostavili su mi nešto novaca.
Nisam gladan.
Ti si najljepša djevojka koju sam ikada upoznao.
Moram ići, žao mi je.
Zašto? Ostani malo dulje.
Možemo slušati glazbu.
Ne mogu, kasno je, žao mi je.
Ljutiš li se na mene zbog mog tate?
Ne budi glupa, uopće se ne ljutim na tebe.
Mislim da sam bio posve jasan.
Ne ljutim se na njega, osjećam žaljenje prema njemu.
Moram ići jer je kasno.
To je jednostavno tako.
Ne budi naporna, mislio sam da razumiješ.
Žao mi je, Martin. Volim te tako mnogo.
Danas je prestao jesti.
On odbija jesti.
Neke testove treba ponoviti.
Duboko udahni. - Zadrži dah nekoliko sekundi.
Oni nisu ništa otkrili. - Okej, dobro, diši.
Prošlo je manje od dana od njegovih posljednjih testova.
Ne mislim da će rezultati pokazati išta drugačije.
Iskreno mislim da ovdje imamo
jasan slučaj nekog psihosomatskog poremećaja.
Moram se složiti s Annom.
Pa što misliš? - Ne bismo li trebali isključiti sve moguće slučajeve
prije no što se priklonimo lakoj opciji psihosomatskog poremećaja?
Mi smo već isključili sve ostalo.
Mislim da će sa psihološkom podrškom
i psihijatrijskim liječenjem, ako bude nužno, on biti sasvim u redu.
Opet će hodati i opet će jesti.
Naravno da hoće.
Anna, da je Bob kratkovidan, ili da ima mrenu na oku
ili glaukom, tada bi tvoje mišljenje stvarno bilo vrijedno.
Ali, hvala bogu, Bobov vid je savršen.
I iskreno mogu reći da ako on ikad zatreba naočale ti bi bila prva osoba koju bih konzultirao.
Ali upravo sad dječak ne može jesti i obje noge su mu paralizirane, pa, žao mi je,
ali nisam nimalo zainteresiran za tvoje medicinsko mišljenje.
Hajde, Bobe, prošećimo.
Digni se, idemo.
Spreman? - Idemo.
Bob?
-Zašto ne bismo igrali igru? - Kakvu igru?
Reći ću ti tajnu, nešto što ti nisam rekao nikad prije.
Tada ćeš ti meni reći jednu.
I tko god kaže najbolju tajnu pobjeđuje, u redu?
Kad sam bio tvojih godina, tek sam počeo masturbirati.
Tek sam počeo ejakulirati.
Samo malo, jedva kap.
Bio sam zabrinut da imam neki problem jer sam u školi čuo kojekakve priče.
Tada, jednog dana, kad je moj otac previše popio
i moja braća su bila vani i on je spavao u spavaćoj sobi,
ušuljao sam se unutra, stavio svoju ruku na njegov penis
i počeo natezati sve dok nije ejakulirao.
Plahte su bile prekrivene spermom.
Prepao sam se i istrčao van.
Nikada to nisam nikom rekao.
Sad je tvoj red da mi kažeš tajnu.
Ne znam. - Nemam nijednu.
To je nemoguće. - Moraš imati jednu.
Ne. - Nemam.
Bob, ako je sve ovo samo gluma, trebao bi znati
da ako mi kažeš sad, neću te kazniti.
Neće ni tvoja majka.
Nećemo se ljutiti na tebe.
Nije gluma. - Ali ako jest gluma i ti ne prestaneš
smjesta sa tom glupom šalom,
tvoja kazna neće biti samo ne gledanje TV-a par mjeseci.
Uzet ću svoju električnu britvicu
i obrijat ću ti glavu i natjerati te da pojedeš svoju kosu.
Mislim to, doslovno ću te natjerati da pojedeš svoju kosu.
Ne šalim se. -Nije gluma.
Donijela sam ti čistu košulju.
Hvala ti.
Imaš li mi što za reći?
Gladan?
Želiš li da ti donesem nešto za jelo?
Ne, hvala.
Možda si bila u pravu.
Možda je sve psihološki.
Sve će biti u redu, vidjet ćeš. - Vjeruj mi.
Mi smo u ovom zajedno, sve će biti u redu.
Hajde da nešto pojedeš, pa ćemo izaći na svjež
zrak i potom otići gore, vidjeti kako je maleni.
Božić je ovdje, nosi dobre želje mladima i starima, krotkima i odvažnima
Din, don, din, don, to je njihov zvon
Sa vedrim zvonom, sva 'pjevaju'
Mogu se čuti riječi dobrih želja
kako posvuda, ispunjanju zrak
O, kako odjekuju, povisujući svoj ton
Preko brda i dolina, pričajući svoju priču
Sretno ona zvone, dok ljudi pjevaju
Pjesme dobrih želja, Božić je ovdje
Pjevaju sretan, sretan, sretan Božić
sretan, sretan, sretan, sretan Božić
Sve dalje i dalje, ona šalju, beskrajno, Svoj vedar ton u svaki dom
Čujte, kako zvona, slatka srebrna zvona
sva kao da govore, odbacite brige
Božić je ovdje, nosi dobre želje
Mladima i starima, krotkima i odvažnima
Din, don, din, don, to je njihov zvon
Sa milozvučnim zvonom, sva 'pjevaju'
Mogu se čuti riječi dobrih želja
kako posvuda ispunjaju zrak
Oh, kako ona udaraju, povisujući svoj zvuk
Preko brda i dolina, pričajući svoju priču
Vedro ona zvone, dok ljudi pjevaju pjesme dobrih želja
Božić...
Tata, ne želim nikakvo voće.
Samo jedan griz.
Za mene.
Ne mogu. - Dobro.
Otvori vrata!
Znam da si unutra!
Otvori vrata ili ću ih srušiti!
Martin!
Otvori vrata ili ću ih srušiti
i jebat ću tebe i tvoju majku baš kako si htio!
Ako se išta dogodi mojoj djeci ili mojoj ženi,
umrijet ćeš u zatvoru! Znaš li to?
Umrijet ćeš u zatvoru!
Koliko je star bio njegov otac kad on je umro?
46. - Jesi li pio taj dan?
On je imao aritmiju, srčani udar, i to je bilo to.
Pitala sam te jesi li pio, a ne kako on je umro.
Kako dugo se to događalo?
Kako dugo si se viđao s tim dječakom?
Oko šest mjeseci.
- Gdje ste se sastajali? - Kakve to ima veze? -Gdje ste se sastajali?
U zalogajnici i potom bismo se odvezli do rijeke.
On ima problema, ozbiljnih psiholoških problema. -Uvijek ih je imao.
Znao sam da se ponekad ponašao čudno, ali sad se posve izgubio, postao je opasan.
Moramo poduzeti mjere opreza.
Otići na policiju i poduzeti neke mjere opreza.
Ne idemo na policiju. - Nećemo reći nikome za ovo.
Koja bi bila svrha?
Jesi li pio kad si operirao njegovog oca?
Samo malo. - To nije uopće utjecalo na ishod.
Kirurg nikad ne ubije pacijenta. - Anesteziolog može ubiti pacijenta,
ali kirurg nikad. - Na primjer, Matthew je činio greške
koje su vodile do smrti pacijenta, ali ja nisam nikad.
Bob se činio malo bolje danas.
Bio je bolje raspoložen i bio je manje blijed.
Zašto mi nisi rekao da se viđaš s njim?
Isprve ga nisam viđao tako često.
Tek smo se nedavno počeli sastajati češće.
I namjeravao sam ti reći to u određenom trenutku.
Bilo mi ga je žao.
Dao sam mu nešto novaca.
Njegova mama ne radi.
Mama, kad idemo kući?
Sutra, ili prekosutra,
kad svi testovi budu gotovi i doktori kažu da možete.
Ali i vi ste doktori.
Recite im da možemo ići kući.
Reći ćemo im, dragi.
Mama, je li Martin navratio dok sam spavala?
Ne.
Možeš li me okrenuti na bok, molim te?
Je li tata ovdje? - Ne, bit će uskoro.
Želiš li da ti donesem soka? - Ne.
Ne idi nikud. - Ostani ovdje.
Dobro jutro.
Kako si?
Nećeš li doći?
Okej. - Samo moja mama.
Moj otac će biti ovdje uskoro.
Ti si ovdje?
Ne mogu, hoćeš li doći gore da me vidiš?
Stvarno misliš da je to moguće?
Da vidimo. - Okej, okej.
Da, ustala sam.
Možeš li me vidjeti? Da, hvala ti.
Da, stojim kraj prozora. Vidiš li me?
Ne mogu te vidjeti.
Mašem ti.
Mama? Želim ustati kao Kim.
Kako to da ona može ustati, a ja ne mogu?
I ti ćeš moći uskoro, dragi moj.
Kim je starija od tebe, zato ona može.
Uskoro ćeš i ti biti dovoljno snažan da ustaneš.
U redu, idem natrag u krevet. - Mm hmm, i ja.
Baj.
Mama, idem do prozora.
Oh!
Ne.
S kim si pričala?
S Martinom. On vam šalje pozdrave.
Ne želim da razgovaraš s njim ikada više. -Zašto?
Jer sam ti tako rekla.
Jesi li čula što sam ti rekla? - Jebi se.
- Što si to rekla? - Nisam rekla ništa.
Da, jesi, što si to rekla, Kim?
Mama, pusti me, ozljeđuješ me, nisam rekla ništa.
Ja nisam kao tvoj otac. -Ako želiš na ovakav način,
oduzet ću ti mobitel, upravo ovdje, upravo sada.
To će te naučiti da ne budeš nepristojna prema svojoj majci.
Vrati mi moj mobitel.
Možeš zaboraviti na njega.
Ne budi uplašena, mama.
Nemoj postati histerična.
To nije tako tragično.
Ponekad te tijelo boli od nemicanja
i ne možeš spavati.
To je sve. - Važna stvar je pobrinuti se
da ti je sve nadohvat ruke.
To je sve.
Vidjet ćeš.
Ni ti se nećeš moći pomaknuti.
Ali naviknut ćeš se na to.
Zaista sam vidjela da se to dogodilo. -To je bila samo slučajnost.
Kako to može biti slučajnost? -Kako to da nijedno od njih nije moglo ustati
i hodati sve do sad? - Draga, poslušaj se samo.
Vidjela sam. -Okej, to samo znači da stvari idu na bolje.
To je sve što znači, da je Kim bolje.
Sad molim te, idi kući i odmori se malo, molim te.
Ne idu na bolje; oni su gore.
Ovo poslijepodne bit će hitan sastanak sa Medicinskim Odborom.
Larry i ja smo preuzeli inicijativu i pozvali smo dva iznimna specijalista
iz Kolumbijske Sveučilišne Bolnice
I oni su već doletjeli iz New Yorka. -Sastat ću se s njima poslijepodne
da ih izvijestim o slučaju. - Jedan od njih je zapravo osobni prijatelj
ravnatelja, Dr. Farringtona, mora da si čula za njega.
On je najbolji što postoji kad su u pitanju paralitički poremećaji.
Dobro poslijepodne.
Oh, hvala vam vrlo mnogo.
Željela bih razgovarati s tobom.
Neću ti oduzeti mnogo vremena.
Naravno.
Imam samo 10 minuta jer moram stići na sat.
Pa, što ima?
Moj muž mi je rekao o tebi i tvom ocu.
Oh, je li?
Je li vam isto tako rekao o mojoj mami?
- Ne. - O. Oprostite.
Možda ja nisam taj od kojeg biste trebali čuti sve ovo, ali
otkad je vaš muž ubio mog oca,
on je očijukao sa mojom mamom.
Konstantno očijukao.
Da budem iskren, i ona gaji osjećaje prema njemu.
Ona misli da on ima vrlo lijepe ruke.
Istina je, on ima lijepe ruke.
Svi doktori imaju čiste, nježne, lijepe ruke.
Tako da sam joj rekao, - rekao sam - ja nemam problem sa tim
ako ti želiš nastaviti s tim.
Mislim, on se čini kao drag lik, vrlo drag lik.
A ja joj ne želim stati na put,
dok pokušava svoj život vratiti u normalu.
Ja ću otići, otići ću za nekoliko godina, naći ću posao.
Ako je moj muž napravio grešku, ako je iz nemara ili,
ne znam čega, on uzrokovao da se ova tragična stvar dogodi,
ne razumijem zašto bih ja trebala platiti cijenu.
Zašto bi moja djeca trebala platiti cijenu?
Znate, nedugo nakon što mi je tata umro, netko mi je rekao
da jedem špagete na isti način na koji ih je on jeo.
Ta osoba mi je rekla kakav izniman dojam
je ta činjenica ostavila na njih.
Gle dječaka, gle kako on jede špagete.
Točno na isti način na koji ih je jeo njegov otac.
On zabode svoju vilicu,
Vrti ju okolo-naokolo, okolo-naokolo...
Potom ih stavi u svoja usta.
U to vrijeme, mislio sam da sam jedini
koji jede špagete na taj način.
Ja i moj tata. - Kasnije sam, naravno, saznao
da svi jedu špagete na posve isti način.
Posve isti način, posve isti način.
To me vrlo uzrujalo.
Vrlo uzrujalo.
Možda me čak uzrujalo i više
no kad su mi rekli da je on mrtav.
Moj tata.
Ja ne znam je li ono što se događa pravedno, ali
to je jedina stvar koja mi pada na pamet
koja je blizu pravdi.
Vremena ponestaje, i ako zakasnim na sat, nagrabusit ću.
Ugodan vam dan.
Tako da ne vidim nikakav razlog da djeca
ostanu u bolnici. - Mislite - vi mislite da ste učinili
sve što ste mogli?
Da, Steven, ja vjerujem da smo učinili sve što smo mogli.
Žao mi je, ali da ja vodim ovu bolnicu,
osjećao bih se kao posvemašnji promašaj, kao gubitnik.
Ne bih mogao spavati noću.
Laku noć, Anna. - Laku noć, Ed.
Predlažem da potpišemo otpusne formulare sutra
i oni mogu ići kući.
Jesi li ti bio anesteziolog Jonathana Langa?
Hvala.
- Želiš li... - Ne, hvala.
Tko je Jonathan Lang?
Muškarac, 46 godina.
Stevenov pacijent, umro je na operacijskom stolu.
Anna, postojalo je toliko mnogo pacijenata
tijekom godina, toliko mnogo operacija.
Ne sjećam ga se, na žalost, žao mi je.
Možeš li mi pronaći njegov fajl u evidenciji
i pokazati mi, molim te?
Želim vidjeti njegovu medicinsku povijest i uzrok smrti.
Ne mislim da je to moguće, žao mi je, Anna.
Ne mogu samo dijeliti dokumente iz bolnice.
Zašto ti to treba?
Molim te.
Gle, ne mogu ti dati fajl
ali mogu ti reći nekoliko stvari o slučaju.
Sjetio sam ga se sad, stavio sam ga pod anesteziju.
Ali što ću dobiti zauzvrat?
Ono što nisi dobio onaj dan kad smo došli na ručak u tvoju kuću.
Kad?
Sad.
Je li Steven pio? - Da.
Može li se to smatrati njegovom greškom? - Da.
Moja nije bila, to je sigurno.
Znaš, anesteziologa nikad ne možeš kriviti
za loš ishod operacije.
Kirurg je uvijek odgovoran.
Popio je dva pića to jutro, prije no što smo pošli da se pripremimo.
Srećom, nitko nije shvatio, ja sam bio jedini koji je znao.
Ali, onomad, to nije bilo ništa neobično.
Ti to znaš.
Hvala ti.
Ovo meso je ukusno.
Bila si u pravu.
Mnogo bolje je da su djeca ovdje.
Čak sam mislio da bismo ih mogli odvesti do kuće na plaži za nekoliko dana.
Malo svježeg zraka i promjena krajolika bi nam svima mogla dobro doći.
Znaš li što mi se stvarno jede? - Krumpir pire.
Zašto ga ne bi napravila sutra?
Imaš lijepe ruke.
Nikad prije to nisam primijetila. Svi mi govore u zadnje vrijeme
kako lijepe ruke imaš i sad to vidim i sama.
Lijepe i čiste. - Ali što ako su lijepe?
Beživotne su.
Ponekad, Steven, ti si samo nesposoban čovjek koji melje i melje
pričajući glupe stvari kao, "Napravimo sken.
"Napravimo ultrazvuk, nosimo smeđe čarape.
"Napravimo krumpir-pire, pođimo u kuću na plaži."
Molim?
Dvoje naše djece umire u drugoj sobi, ali, da,
mogu ti napraviti krumpir pire sutra. - Molim te, nemoj tako pričati sa mnom.
Ako ti se ne sviđa, zašto ne odeš živjeti sa Martinovom majkom?
Kladim se da će ona s tobom pričati bolje. - Željela si da djeca dođu kući,
i oni su došli kući. - Što još želiš od mene?
Nešto da zaustavi sve ovo,
to je što ja želim; možeš li učiniti to? - Ti shvaćaš, Steven,
da smo u ovoj situaciji zbog tebe?
Pa što predlažeš?
Reci mi.
Ne, čekaj, znam, I've got it.
Postoji način na koji možemo zaustaviti sve ovo.
Sve što trebamo učiniti jest pronaći zub bebe krokodila,
golubovu krv i stidne dlake djevice.
I potom ih samo moramo sve spaliti prije zalaska sunca.
Da vidim, imamo li ikakvih zubi viška, koji samo leže uokolo?
Zubi, stidne dlake? - Ne, ovdje nema ništa.
Ni ovdje nema ništa. - Da vidim, ništa ni ovdje.
Stidne dlake, zubi?
Ništa niti u ovoj kutiji.
Gdje su? -Bio sam siguran da su ovdje ranije, stavio sam ih ovdje sam.
Tko je premještao stvari? -To je nevjerojatno.
Nemaš li možda kakve stidne dlake koje bi mi trebale, slučajno?
Oh, zaboravih, nije ti ostala nijedna.
Mi nemamo nijednu od stvari koje trebamo.
Ne trebamo se svađati.
Sve je već tako teško.
Nema potrebe činiti sve gorim.
Da je on govorio istinu, ne bi li se i ti razboljela?
Ne bi li već bila paralizirana?
Kako to objašnjavaš? - Da, u pravu si.
Čekajmo još malo, sve dok svi ne pomremo
pa da onda vidimo što se da učiniti.
Stvarno nema potrebe brinuti se.
Trebaš otići u bolnicu sutra
i pokupiti više formule za hranjenje, za djecu. -Gotovo nam je ponestalo.
Dobro.
Dobro jutro.
Jesi li se naspavala?
Koliko je sati?
Osam i deset.
Digni se i dođi sa mnom na trenutak.
Sjećaš se Martina, zar ne?
On je došao na igranje. -Rekao sam mu da se djeca osjećaju malo bolesno
i da će morati ostati ovdje sve dok im ne bude bolje.
Anna, idi gore i napravi mu onu limunadu
koju on tako mnogo voli, hoćeš li?
Ja ću ostati ovdje i praviti mu društvo.
Molim vas.
Pustite me. - Moja majka će se mnogo zabrinuti.
Misliš li da se tvoja majka ponosi s tobom, Martine?
Misliš li da je ona sretna što je njen ljubljeni sin ubojica?
Ubojica?
Stvarno ne postoji potreba za tako dramatičnom,
senzacionalnom, staromodnom riječi.
Ali ako inzistirate,
ubojica, u oba, u slučaju mog oca
i u našoj trenutnoj situaciji, nisam ja.
- Prestani pričati. - Ne razumijete li da trošite vrijeme?
I nije vam ostalo još mnogo vremena.
Rekao sam da prestaneš pričati.
Steven, bit će bolje jednom kad se sve završi.
Počet ćete iznova, okrenuti novi list.
Ne shvaćate li?
Ponekad mislim da ste naivni ali vi ne možete biti naivni.
Vi ste znanstvenik, ne možete biti idiot.
Ali, da sam vas upravo upoznao,
ozbiljno bih doveo u pitanje vašu sposobnost rasuđivanja.
Samo želim, samo vam želim pokazati primjer,
to je sve.
Samo jedan mali primjer da vam pokažem što mislim.
Bih li se trebao ispričati? - Ne.
Bih li, bih li trebao podragati vašu ranu?
Zapravo, to bi vjerojatno boljelo još više,
diranje otvorene rane. - Ne, postoji samo jedan način
da se i ja i vi osjećamo bolje.
Razumijete li? -To je metaforično.
Moj primjer. -Metafora je.
Mislim,
simboličan je.
Zatvori vrata, Anna.
Sad, Martin, saznat ćeš kako je to umrijeti.
Kako je to kad ti se glava raspukne i mozak ti se rasprsne.
- Nemoj ga upucati. - A onda?
Ušuti! - Upucat ćete me, a što onda?
- Odgovorite mi. - Pokopat ću te u dvorištu!
I trunut ćeš, eto što. - Nećete to moći objasniti.
Nećete razumjeti kako se to moglo dogoditi.
Reći ćete, "Ali ubio sam samo jednu osobu.
"Kako to da je četvero ljudi mrtvo? -"Ubio sam samo jednu."
Tako da - ako ćete kopati rupu u dvorištu,
bolje bi vam bilo da bude velika. - Steven.
On ga nije ubio.
Kako znaš? - Jednostavno znam.
Kako bilo, on je pravilno odabrao.
Inače bi bilo kao da je ubio četvero ljudi sa jednim hicem.
Ne bi li to bilo tragično?
Živjet ću sa Martinom.
Želim da znaš da mi je stvarno žao, Bob.
Stvarno te volim. - Svi te mi volimo.
I tata te voli. - Ali on je u stvarno teškoj poziciji
i on nema mnogo izbora.
Nije to zato što te ne voli.
Kupili su mi klavir.
Mama mi je rekla da će biti ovdje sljedeći mjesec.
Nisu ti rekli da se ne prestrašiš.
Bob, nešto užasno se dogodilo jučer.
Izgubila sam MP3 player koji mi je Martin dao.
Ne znam što nije u redu sa mnom.
Izgubila sam dva MP3 playera u posljednjih 10 dana.
Željela bih te zamoliti za uslugu.
Mogu li dobiti tvoj MP3 player kad budeš mrtav?
Molim te. Molim te. - Molim te.
Tata. - Gle.
Odrezao sam svoju kosu baš kao što si želio od mene.
Dobar dječak.
Dobro učinjeno. -Žao mi je što te nisam poslušao
i ošišao se odmah.
Ne znam što sam mislio sve ovo vrijeme.
Bilo bi mi tako vruće i morao sam ju češljati sve vrijeme.
To je bila totalna gnjavaža.
Trebao sam te poslušati i odrezati ju prije.
Zaliti ću biljke sad. - Ne, dragi,
zalio sam ih jutros. - Sutra.
Tata, razmišljao sam,
i odlučio sam da želim postati kardiolog.
Ne oftalmolog.
Lagao sam mami jer nisam želio da se uzruja.
Mislim da mi se više sviđa što ti radiš.
Mnogo je zanimljivije i izazovnije.
Dječaku vrlo dobro idu matematika i fizika.
Kim, s druge strane, osim prirodne nadarenosti
za glazbu, je vrlo dobra u književnosti i povijesti,
područjima u kojima Bob zaostaje.
Ona je napisala briljantan esej o Ifigenijinoj tragediji
koji je pročitala pred razredom.
Dobila je +5.
Kakvo je njihovo ponašanje u razredu?
Oboje su pomalo nemirni, rekao bih.
Podjednako. -Mislim, imao sam manjih pritužbi
od njihovih učitelja o nekim manjim nestašlucima
ali nikad nisu bili rude prema ikome od osoblja.
U svakom slučaju, da su se oni ikad neprimjereno ponašali,
mi bismo vas obavijestili o tome.
Da li vam se osobito sviđa jedno od njih više no drugo?
Kad biste morali izabrati između njih,
za kog biste rekli da je najbolji?
To je teško pitanje.
I nisam siguran da vam mogu dati odgovor.
Ne znam.
Ne znam što da vam kažem.
Hvala vam što ste ih doveli dolje.
Stvarno sam ih želio vidjeti.
Stvarno sam vas želio vidjeti.
Haj, Bob.
Haj, Kim.
Bob,
nećeš li doći i dopustiti mi da te zagrlim?
Bob?
Ne?
Razumijem; nije važno.
Ti si muškarac.
Glava kuće, sad kad tvoj otac nije doma.
Možete se vratiti natrag u krevet.
Ne mučite se zbog mene.
Možete ih odvesti.
Anna, ako ćete učiniti nešto, bolje učinite to brzo.
Dječak samo što nije umro.
Vjerujem da je najlogičnija stvar, bez obzira koliko okrutno
to zvučalo - ubiti dijete.
Jer mi možemo imati drugo dijete.
I ja mogu, i ti možeš.
I ako ne možeš, možemo pokušati umjetnu oplodnju, ali sigurna sam da možemo.
Žao mi je za što sam učinila večeras.
Ne znam što sam mislila.
Mislila sam samo na sebe i ni na koga drugog.
To je bilo pogrešno od mene.
Bila sam preplašena.
Nisam trebala biti.
Dopusti mi da budem ona koja će iskupiti tvoje grijehe, oče.
Ubij me upravo ovdje ispred svojih očiju, tako da možeš biti siguran da sam mrtva,
u slučaju da me neka sudba poštedi u posljednji trenutak.
Ubij me upravo ovdje pred sobom
i ostavi me sa konačnom radošću spašavanja moje vlastite majke
i voljenog brata od sigurne smrti.
Mama, reci mu. - Tata, molim te.
Učinila bih sve za tebe.
Čak bih i umrla za tebe i ovo je moja šansa da to dokažem.
Svi spavaju.
Mi možemo ići sad i nitko neće primijetiti.
Sve što trebaš učiniti je pomoći mi da opet prohodam.
Moj noge bole nakon sveg ovog vremena i osjećam se slabo.
Ali u redu je. -Nije važno.
Znala sam da će u nekom trenutku sve ovo biti gotovo i da ćeš doći.
Mislila sama da bismo mogli uzeti motor tvog prijatelja i pobjeći zajedno.
Ali prvo me moraš ozdraviti.
Odvezat ću te ako obećaš da ćeš učiniti da mi bude bolje
i da ćemo pobjeći zajedno. - Okej?
Ne radi.
Moraš pokušati jače.
Kim nije u svom krevetu.
Kažem ti, moraš pokušati jače.
Jesi li gluh? - Martin.
Pokušaj jače!
- Gdje je ona? - Ona je otišla.
Gdje je ona, što si joj učinio?
Volim te tako mnogo, ne zaboravi to.
Ti si mi dao život i ti, samo ti,
imaš pravo oduzeti mi ga.
To ima savršen smisao.
Vi ste moji knezovi, moji gospodari a ja sam samo netko
tko živi da se pokorava vašim željama.
Volim te tako mnogo. - Sjeti se toga kad ću ležati u svom grobu,
i neću ti moći reći da te volim.
Volim te više no išta na svijetu, tebe i mog brata.
Gdje si bio?
Otišao sam u bolnicu.
Po formulu za hranjenje.
Jesi li provjerila kako je? Jesi li mu dala sedative?
Pustila sam ga.
- Što to pričaš? - On nije dolje. -Pustila sam ga.
Zašto si to učinila?
Zašto si ga pustila? - Odgovori mi!
Jesi li ti potpuna glupača?
To neće napraviti nikakvu razliku, Steven.
To neće ništa riješiti, mi to oboje znamo.
Mama? - Sjećaš li se onog dana
kad sam bila bezobrazna prema tebi u bolnici?
Da. - Jesi li rekla tati za to?
Naravno da sam mu rekla, Kim.
Nisam to mislila, mama.
Možda je to bila samo nuspojava lijekova ili tako nešto.
Kim, možeš li, molim te, biti tiho?
Bole li te noge, osjećaš li obamrlost?
Bole li te leđa, je li počelo već?
Tata! Brzo, Bob umire!
Tata!
Bob umire!
Tata.
Tko je tvoj najbolji prijatelj?
Ne znam, Bob.
Ja imam tri.
Dva dečka i djevojku iz mog razreda.
To je sjajno, Bob.
Dobro je imati mnogo prijatelja.
Bobove oči krvare.
Dođi u dnevnu sobu. - Sad? - Da.
Sad.
Steven, gdje su djeca?
Već su tamo.
Mislim da ću obući onu crnu haljinu koju voliš.
Obuci što god hoćeš. Samo požuri.
Obrada by: www.exyu-subs.tk Prijevod: Ameo02